Владислав Ходасевич
Отново

Превод от руски: Красимир Симеонов, —

chitanka.info

Отново плача. Есенна вечер.

Краят е може би близко сега.

На сърцето отново посмъртна дреха

надяна нечия ръка.

Колко тежко, колко болно, тъжно!

Отново ще поемат насреща ни дните.

Отново душата в мрачната бездна

ще съгледа червените пламъци.

И ще се чува дълго, дълго в мъглата

последният, най-скръбен плач.

Аз чакам, чакам, а към мене в мрака

приближава невидим палач.

16 април 1905

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.